Makejte. Jsme tu hrozně na ráně.
Pohyb. No tak.
Charlie.
Naložte to.
Jedem, jedem!
No tak.
Tekutý zlato, hochu.
Jsme hotoví, do hajzlu?
Jedem přímo do New Yorku, takže komu se chce chcát,
má poslední možnost.
Tak jedeme.
Do prdele.
Počkej. Zpomal.
Dýchá.
Srát na něj. Odvalte ho ze silnice.
Ruce nahoru!
Nahoru!
Dejte ty posraný ruce nad hlavu. Kvéry na zem.
- Ty kreténe blbej. - Říkám ti, polož to!
Ty taky, tlusťochu. Pusť to!
Zbraně na zem.
Víš, čí je ten náklad?
To je teď celkem jasný, ne?
Zbabělec, monstrum, tyran,
- O TŘI NOCI DŘÍVE - přítel zlodějů a prostitutek,
vědomí zaslepeno rumem,
Alkohole, delirium jest jméno tvé.
Zítra se vzbudíme do nového dne.
A v předvečer této významné události
bych vám ráda představila
veleváženého pokladníka Atlantic City,
Enocha Thompsona.
Paní McGarryová, děkuji vám za podnětnou báseň.
Pošlete mi přepis?
Jaký to milý člověk.
Dámy.
Před mnoha lety žil v tomto městě chlapec.
V zimě 1888 propukla vánice biblických rozměrů.
Rodina byla uvězněna sněhem a mrzla,
bez jídla a tepla.
Otec zmizel. Podlehl alkoholu.
Takže na tomto mladém chlapci zbyl úkol,
aby se postaral o sebe a svou rodinu.
Vydal se do mrazu,
s botami omotanými hadrem,
v kabátu vystlaném novinami,
plahočil se po pás sněhem ke kolejišti,
po rukou a se zakrvácenými koleny
pro zbytky uhlí.
Doufajíc v brambory, které se mohly vysypat z roztrženého pytle.
Nenašel nic,
tak si vzal násadu od koštěte
a v zoufalství obstaral pro rodinu večeři.
Tři krysy, které našel na lodi.
Hrůza, ano.
Ale rodina přežila.
A ten malý chlapec?
Ten tu teď s vámi mluví
z tohoto pódia.
Prohibice znamená pokrok.
Již nikdy nebude rodina okradena o otce,
držena jako rukojmí alkoholu.
Jsem tak hrdý,
že můžu žít v zemi,
která letos konečně dá volební právo ženám.
Dámy, s politováním vám musím oznámit,
že jsem byl odvolán na důležitou poradu,
a proto nebudu moci zůstat na zákusek.
Na rozloučenou řeknu tohle:
Bez neúnavné podpory slušných žen,
jako jste vy, by to muži jako já
nikam nedotáhli.
Děkuji vám a Bůh vám žehnej.
V zákopech jsme jedli psy.
Ale krysy?
Základní pravidlo politiky, chlapečku:
Nikdy nedopusť, aby ti pravda zkazila dobrý příběh.
Pojďte, chlapci. Nestyďte se.
Setkejte se s děvčaty, které to umí roztočit.
Předstupte. Na co čekáte?
Půvabné dámy z Paříže.
Francie.
Mladé dámy, existují atrakce,
kam vás rodiče vezmou,
ale tohle není jedna z nich. Dámy, odveďte je.
Už měly být dávno pryč.
Nebojte se, lidičky. Nekoušou...
Pokud jim neřeknete.
- Nucky, jak se vede? - Ne tak dobře jako vám.
- Dobrý večer, Nucky. - Dobrý, jak se máte?
- Jak se daří, Nucky? - Rád vás vidím.
Na konec světa!
V klidu, pánové.
Mám to. Tady.
Máte žitnou? Chci gin!
Díky, Aci.
- Je tu bratr? - Nahoře.
Jsou tam všichni.
Chtěl jsem ho zatknout, ale zbývalo mu 24 hodin. Tak to nešlo.
Chlapci, chlapci.
Pane starosto, přátelé,
vážení členové městské rady.
Jak víte, za méně než dvě hodiny
budou lihoviny postaveny mimo zákon
nařízením velevážených členů kongresu.
Napijme se na ty nádherné, zaslepené parchanty!
Přestože bude národ na suchu,
já se snažím vyjednat dohodu,
která nám udrží Atlantic City vlhké jako prcinu mořské panny.
Nucky, ty teď chrápeš s mořskými pannami?
Každý hlas se počítá, pane starosto.
Republikán skrz na skrz.
Tato příležitost neklepe na dveře, přátelé,
ta je přímo vyrazila.
- Uvěřím, až to uvidím. - Ale no tak, Georgi.
Prohibice se nás nedotkne,
kromě jediné věci. Ceny se zdvacetinásobí.
Kterej blbec by zaplatil tři babky za pití v hodnotě 15 centů?
- Ty. - Ty bys zaplatit 12 babek
za holku, která nestojí ani za zlámanou grešli.
To by zaplatil.
Vím.
Má recht.
Za prvé. Máme produkt, po kterém je poptávka.
A je to produkt, který je zakázaný.
- Mohli by zakázat kouření. - Chlap na dovolené
- se bude chtít napít a zaplatí za to. - Pravda.
- Co zákon? - Já jsem zákon, Georgíku.
Nebo jsi tak pod parou, že mě máš za Lillian Gishovou?
Tohle není květinka.
Já tě odsud vykopu hned teď.
- Federálové! - Jsi zatčen.
Co posraný federálové?
Federálové. Posraný...
Antouškové s odznaky.
Se vší úctou k antouškům.
Jako předákové budete zodpovědní
za objednávky z vašich hotelů, restaurací.
Tyto objednávky vyřídí můj bratr a jeho lidé,
kteří dohlédnou na dodávku.
Což mě přivádí ke změnám v personálu.
Pamatujete si na Jimmyho Darmodyho?
- Vítej doma, Jimmy. - Vítej, chlapče.
Prý udělal skopčákům peklo.
To jistě.
A když zajistil světu demokracii,
tak se vrátil, aby pomohl i nám.
Za tři týdny Paddy Ryan přebírá
jako vrchní úředník čtvrtý okrsek.
Jimmy bude jeho pravá ruka.
Bravo!
- Gratuluji, Paddy. - Je mi ctí.
- Paddy Ryan... dobrý chlap. - Pozor, starosto,
- ten ti jednou sebere flek. - Může ho mít, jestli má zájem.
- Dejte mi čas, pane starosto. - Vítej na palubě, Paddy.
Deset, devět, osm...
...sedm, šest, pět...
...čtyři, tři, dva...
...jedna.
Prohibice!
Hej, kam jdeš?
- Co tě žere? - Nic.
- Žaludek. - Dej si briošku.
- Vidělas ty kraviny? - Jamesi.
Dej si to do pusy.
Dempsey vysvětluje svůj postoj za války:
"Šampión se válce nevyhýbal."
- Co řekl? - Těžko říct. Že se staral o mámu.
- Je to kupa keců. - Nenapsali by to, kdyby to nebyla pravda.
Rozum do hrsti, Ange. Musejí to prodat.
Myslíš, že by se vzdal šance bojovat za svou zem?
Proč se na mě tak koukáš?
Princeton nebyl zrovna šampionát v těžké váže, Angelo.
Zamyslel ses nad tím ještě?
Na promoci by mi bylo 25. Skoro 26.
- Mohla bych jít do práce. - Kam?
Malovat obrázky?
A co tady ten rošťák?
- Kam jdeš? - Sedni si a dojez to.
Dojez tu kaši.
Vylez.
Vypij mléko. Ještě kousek.
Můžeš se toho u Ryana hodně naučit.
- Jsou hotová vajíčka? - Dej si pohov.
Máma je blázen, jestli si myslí, že budu pracovat s volem, jako je Ryan.
- Ryan je vůl. - Ryan je vůl.
Neříkej to.
- Vypil jsem mléko. - Dobře.
Takže co budeš dělat?
Promluvím si s Nuckym.
Dva roky mordování skopčáků ti toho do života moc nedá.
Jako agenti chránící prohibici
představujete to nejlepší, co v Americe máme.
První linii obrany ve válce proti ilegálním destilátům,
nebojácní muži,
centurióni moderního věku,
neochvějně plnící svojí službu a nezkorumpovatelní.
Zvedněte pravice.
- Já... - Já...
...uveďte své jméno...
...slavnostně přísahám... ...slavnostně přísahám...
...že budu dodržovat zákony a Ústavu Spojených států...
...abych vymýtil kriminalitu...
Nucku.
Nucky.
Kolik je hodin?
14:30.
- Nucky, jste vzhůru? - Co se kurva děje?
Nějaká dáma s vámi chce mluvit. Čeká už přes hodinu.
Prý je to naléhavé. Je těhotná.
Cože?
- Potkal jste se s ní včera večer. - Včera?
Viděla vaši řeč nebo co.
Hnutí proti alkoholu.
Proč jsi to neřekl?
- Vždyť řekl. - "Chce s vámi mluvit těhotná žena..."
Dej mi pokoj, sakra.
Nikdy bych...
Je mi líto, nikdy bych nepře...
...nepřerušil.
Jdu...
Pánové, vítejte v Brightonu.
Jsme pěkně vysoko, že?
Chci se podívat na vodu.
To je zajištěno. Všechny naše pokoje mají výhled na oceán.
- Chlapci. - Pane Torrio.
Rothsteine. Říkal jsem vám, že dorazí.
Vazoun Jim Colosimo. Tohle je Arnold Rothstein
a Charlie Luciano.
Charlie, jak se máte?
Jak se vede?
Pojďte.
Za mnou, prosím.
Řekněte Nuckymu, že na to nemám celý den.
Je tu paní Schroederová.
Prosím, posaďte se.
Mohu vám nabídnout čaj?
- Děkuji, nechci. - Není problém.
- Jedla jste? - Děkuji, ne.
Tedy chci říci ano.
Jedla jsem, ale...
Uklidněte se. Prosím.
- Žádné další schůzky. - Ja.
Slyším ve vašem hlase trochu venkova?
Manžel říká, že mluvím jako přistěhovalec.
Všichni jsme přistěhovalci, no ne?
Jak vám mohu pomoci?
V první řadě, pane,
nikdy bych...
ale když jsem slyšela váš proslov, já...
Vemte si.
Omlouvám se.
Můj manžel má slabost pro kostkové hry.
Občas také pije.
To je vaše první dítě?
Třetí.
Máme chlapce a holčičku.
Vy máte děti, pane Thompsone?
Omlouvám se.
To bylo nevhodné.
Ale vůbec. Děti nemám.
Žena mi zemřela na tuberkulózu.
To je mi líto.
Byla velmi krásná.
To byla.
Nucky?
- Už půjdu. - Mám jednání.
Ne, prosím. Já...
Paní Schroederová, tohle je Lucy Danzigerová.
Dobrý den.
Zdravím.
Uvidíme se pak?
Ozvu se ti.
- Omlouvám se... - Ne.
- Ona... je moje... - To je...
Má váš manžel práci?
Pomáhá v pekárně.
Ale jenom přes sezónu, ale jakmile začne zima...
a děti nemají boty, já...
Váš příběh se mě tak dotkl.
Mohl byste mu dát práci, pane?
Jak říkáte, jenom do konce sezóny.
Nicméně...
- Tohle vám pomůže přečkat zimu. - Nechci žádnou charitu.
Trvám na tom.
Nevím, jak vám poděkovat.
Bylo by mi ctí pojmenovat dítě po vás.
Enoch?
Tak krutá být nemůžete.
Jimmy?
- Doprovodíš paní Schroederovou domů? - Klidně se projdu. Prosím.
Ne, ne. Nejste ve stavu.
- Děkuji, pane Thompsone. - Samozřejmě.
Omluvte mne.
Tvoji přátelé z Chicaga se ubytovali. Parta z New Yorku také.
- Takže je vše připraveno na večer? - 20:00, hotel Traymore.
Nucku, mohli bychom na slovíčko?
Vysaď ji a sejdeme se na molu.
- Radši mě nechte tady. - Co jste říkala?
- Mohl byste mě vysadit tady? - Přímo tady?
- Dobře. - Děkuji.
- Mohu vám pomoci dovnitř? - V pořádku.
- Určitě? - Díky.
- Kde jsi byla? - Byla jsem...
Mazej dovnitř.
Kdo to sakra je?
Shromážděte se a pohleďte, dámy a pánové,
na úlovek dne! Sám Neptun
nás poctil dary svého vodního království:
Okoun, úhoř, kraby,
makrela královská a platýz...
Nucky.
Bill McCoy ve vší parádě.
- Byl jsi teď někdy na severu? - Zvláštní že se ptáš.
Právě jsem se vrátil. Nakupoval jsem suvenýry.
Něco si prostě už domů vzít nemůžeš.
Dodávka dorazí zítra večer.
Canadian Club, přímo z lihovaru.
500 beden, sto babek za každou.
- Pěkně zaokrouhlený. - Aby se to lépe počítalo.
- Vždyť jsem jen obyčejný rybář. - Teď už ne.
"Vzal chléb a ryby,
podíval se na učedníky a řekl:
'Srát na to. Budeme kšeftovat s whisky.'"
Kolik za celou zásilku?
Je to velký město, Billy. Hodně žíznivých lidí.
40 táců.
35 a pojedeme každý týden.
Kolik to je za jednu bednu?
Sakra víc, než za to platíš ty.
Máš snad jiného zprostředkovatele?
- Šmelináři. - Podrobnosti ti řekne bratr.
Kam jdeš? Chtěl jsem se napít.
Mám, co jsem chtěl. O čem bys chtěl do prdele mluvit?
Podívej, Nucky,
- ohledně té záležitosti. - Jaké záležitosti?
- Jak jsem chtěl s tebou mluvit. - Počkej, musím pro cigarety.
POHŘEBNÍ ÚSTAV
Nucky Thompson je tady.
Pane Thompsone, jaká čest.
Byl to dobrý člověk. Přijměte moji soustrast.
Ani jsem nevěděla, že jste se znal s manželem.
Zajisté. Správný chlapík. Bavili jsme se minulý měsíc.
Ale ta laryngektomie...
Pánové, seznamte se s dámou.
Nemá zrovna náladu, ale zato neodmlouvá.
Co se děje, chlapče. Nikdy jsi neviděl mrtvolu?
Pár jsem jich viděl.
Nemám moc času, Mickey. Cos mi chtěl ukázat?
Necháme těch zdvořilostí.
Moje továrna, pánové.
Dobře to máš zařízený.
Dvě směny, 24 hodin denně...
Vyrábíme skoro 2000 beden týdně.
A to je jenom začátek.
- Máš to říznutý? - Jakmile projdou tímhle, tak jo.
Jedna část je čistá. Osm částí je voda.
Zahřejeme to, pak zchladíme a přidáme alkohol, aby to mělo šmrnc.
- Kde ho berete? - Z brambor.
Necháme je vykvasit. Hrozně to smrdí,
ale proti mrtvolám je to jako fialky.
Když přidáš alkohol,
naleješ do toho barvivo, žitný olej,
bourbon... Podle toho, co chceš.
- Vy uděláte i skotskou? - Jistě.
Jenom musíš přidat trochu karbonylu kvůli perličkám.
- Kvůli čemu? - Bublinky.
Čím silnější, tím víc bublinek musí mít.
No tak, do dna.
- Co v tom do hajzlu je? - Karbonyl, jak jsem říkal.
Formaldehyd.
Tak formaldehyd, jo?
- Co to děláte? - Kuřbuřte.
Co to s tebou kruci je? Padej!
Hned! Vypadni!
Jimmy, ven!
- Vandrák blbej. - Byl to jen vtip.
- Fakt šprýmař. - Nech toho.
- Teď se jmenuju Doyle. - Co?
Změnil jsem si jméno. Už nejsem Mickey Cusick.
- Kdo po tobě jde? - Nikdo.
- Tak proč Doyle? - Zní to líp.
Růže by s jiným jménem...
Co to znamená?
Začni číst, do hajzlu.
- Přišel jsi o rozum? - Tys tu břečku nevypil.
- Pořád dejcháš, ne? - I on.
To je ten problém... Pořád dejchá.
- Je součástí plánu. - Nepotřebuješ ho.
Co ty o tom víš?
Co je s tebou? A neříkej mi, že žaludek.
Chceš to vážně vědět?
- Jo. - Paddy Ryan.
Vážně po mně chceš, abych dělal pro toho Ira?
Dělal bys mi radši řidiče?
Jasně že ne, Nucku. Jen že ty...
Tys udělal z Ryana úředníka? Toho blba strčím do kapsy.
Koukněme se na prince Charlieho.
Ty jsi v mém věku pomáhal šerifovi.
A osm let před tím jsem strávil lízáním komodorovy řiti.
Já ti lížu řiť už od 12 let!
A co poslední tři roky?
Sloužil jsem své zemi.
A málem ses nechal zabít.
Napadlo tě někdy, jak se cítí tvoje holka?
- Tvůj kluk? - Jestli to měl být můj osud, tak budiž.
A tenhle chce jít do politiky.
Víš, kdo umírá za svou zem? Jenom burani.
Já jsem ale doma, Nucku.
- Tak co teda? - Kdybys zůstal na škole,
tak bys tu práci měl ty, a ne Ryan.
Takže mě takhle trestáš.
Říkam ti, zpomal,
zůstaň nohama na zemi. Jak dlouho jsi doma? Měsíc?
Nejsem to děcko, co odsud odjíždělo.
Dost jsem toho viděl.
- Dost jsem toho dělal. - Jak tě jen udržet doma?
- Myslím to vážně. - Já vím.
Podívej,
tady máš 1000 dolarů. Kup si
- pořádný oblek... - Nechci tvoje prachy!
Dávám ti talíř a ty mě posíláš do prdele?
Ty jsi dáreček, to ti povím.
Nucku, já chci jenom příležitost.
Tohle je Amerika, ne? Kdo ti kurva brání?
No tak, jedeme.
Jedna pro tebe.
A dvě.
A jedna pro tebe.
Ten automobil?
Řekni mi znovu, jak je možný, že ses vozila po městě?
Už jsem ti to říkala.
Procházela jsem kolem kostela a omdlela jsem.
Viděl mě pan Thompson a byl tak laskavý a nechal mě odvézt domů.
Pojď sem.
Jsi trochu horká.
Ale cítíš se lépe, ne?
Ano.
A tohle?
Jak se to dostalo pod matraci?
- Mami. - To jsou peníze pro děti.
Na to seru! Kde jsi je vzala?
To tě nemusí zajímat.
Kurvila ses?
Ty děvko!
- Vrať mi ty peníze. - Sedni si,
nebo tě vezmu páskem!
- Sněz to. - Já chci mámu.
Sněz to.
Děkuji.
To jsou oni.
Pánové.
Enoch Thompson.
Dobře.
- Vazoun Jim Colosimo. - Mr. Thompasoni.
- Rád vás poznávám. - Nápodobně.
Pojďte dál. Kdybyste se vrátili v červenci,
tak u bazénu probíhá slavnost mořských nymf.
- Nymfová slavnost? - To byste měli vidět.
- Mám je. - Něco jako mořské panny.
16. ledna. 20:03.
Johnny Torrio se setkal s Nucky Thompsonem.
- Který je Torrio? - Šedivé sako.
A tady máme Rothsteina. Právě dorazil s Lucianem.
Ten druhý je Vazoun Jim Colosimo.
- Ještě jednou? - Ten v klobouku.
- V čem? - V klobouku.
Sundal si ho.
- A tohle je kdo? - Který?
- Ten v hnědém saku. - To je concierge.
- Serge? - Manažer. Pracuje tady.
Ten s červeným motýlkem, to je Vazoun Jim?
Připadá ti jako vazoun?
- Cože? - To je Arnold Rothstein.
Takže to není Colosimo?
- Arnold Rothstein. - A Nucky Luciano.
- Lucky! - Jak že?
Lucky Luciano, Nucky Thompson.
Takže... kdo je Colosimo?
Chlápek se jde rozvést a soudce říká:
"Rozhodl jsem se vaší ženě dát 25 dolarů týdně."
A chlápek odvětí: "To je od vás opravdu hezké,
také jí občas pár babek pošlu."
- Babek? - Peníze.
Babky, prachy, capiro?
Peníze, capiro?
Měl byste tam dát i pár dědků, ne?
Ne!
Nedám si.
Vy jste ctihodný občan, že?
Abstinent. Nikdy jsem se toho nedotkl.
- Muší váha. - Rád si zachovám bystrou mysl.
Proto vyhrává. Bystrá mysl.
Loni vydělal 2 miliony jenom na Světové sérii, že?
- 2 miliones. - A on prý má štěstí.
Proč myslíte, že sedím vedle něj?
Chlapče, máš tu něco od Carusa?
- Enrico Caruso? - V pořádku.
Jdi a něco pusť.
Řekni klukům.
Je to tu jako na pohřbu.
Jaké je jídlo, pánové?
- Fajn. - Výtečné.
Jako od maminky, že?
Měli byste se někdy stavit v mé restauraci.
Postarám se o vás. Když rád jíte, jezte.
Když ne...
Kdo by neměl rád jídlo?
Chicago je pěkné město.
Ale není to New York.
New York není New Yorkem díky prohibici.
Zase bude, až se do toho vložím.
Není to ten důvod, proč jsme tady?
Ve světle posledních událostí
jsem si uvědomil, že toto setkání by mohlo být všem ku prospěchu.
Přijel až z Chicaga z dobroty svého srdce.
Když říkám prospěch, myslím tím i svůj.
Nepřijel jsem kvůli těstovinám.
Očekávám pořadatelský poplatek.
Samozřejmě.
Mimo jiné počiny, mají Rothstein a Luciano
eminentní zájem na kabaretech v New Yorku.
A muž jako vy,
s politickými konexemi a správnými známostmi
na námořníky v Atlantickém oceánu...
Johnny, mluv jasně.
Tak jaký je v tom rozdíl?
Řekni, co máš na mysli.
Budete nás zásobovat, nebo ne?
Jsme ochotni brát až 2000 beden měsíčně.
Na začátek.
Vy mladí
si nevážíte umění konverzace.
Jasně. Jdu se vychcat.
Omlouvám se.
Ambice mohou být špatně vnímány jako netrpělivost.
Nebo arogance.
Mám přítele... soudce.
Jeho dcera se za týden vdává.
Chci ubytovat jeho a 700 jejich hostů.
Vy nemáte zásoby?
Už jsme je prodali. Mám nedostatek.
Zítra dorazí dodávka.
500 beden Canadian Club.
Chtěl jsem si to nechat, ale jelikož chci do
naší spolupráce vstoupit správnou nohou, přenechal bych vám to.
- Kolik? - 60 táců za celou zásilku.
A na převoz si musíte sehnat vlastní chlapy.
Zašlete mi detaily, vyrovnáme se zítra v hotovosti.
Dobře.
Fajn, pánové,
- Salut. - Salut.
Na zdraví.
Jednou jsem v Chicagu byl.
- Skvělý steaky. - Ujde to.
Trochu zima, ale to je i v Brooklynu.
Asi jsi zvyklej.
V létě 1917 jsem tudy projížděl, když jsem jel na výcvik.
Voják, jo?
Já taky.
Ztracený prapor.
Nekecej.
Co ty? Byl jsi v akci?
Sem tam.
Dostal jsem to skopčáckou střepinou.
- Osm měsíců ve špitále. - Kriste.
Zeptám se tě na něco.
Chlápek jako je Rothstein,
kolik má asi peněz?
On? Nejmíň 10 milionů.
Nekecáš?
Kriste, Luciano dřepí na půl melounu.
To vím určitě. Rozjel to na Park Avenue.
Vyděláváte tolik na karbanu?
Karty, únosy.
Dokonce dělá do drog.
Pár let nazpátek si odseděl šest měsíců za prodej heroinu.
Dostal jenom šest měsíců?
Koupil si soudce.
Jasně.
Sakra, půl mega... Dokážeš si to představit?
Kolik mu je? Jako nám?
22, možná 23.
Vy taky děláte do chlastu?
Colosimo na to kašle. Bojí se policajtů.
Že prý je dost peněz v bordelech.
Ale ty nesouhlasíš?
Já jsem jeho poskok. Koho zajímá, co já si myslím?
Když budeš mít potíže, nevolej mi.
Zavolej bráchovi.
Chtějte Lollyho. Bude vás čekat.
Popřál bych vám štěstí, ale asi ho nepotřebujete.
- Každý je svého štěstí strůjce. - Svatá pravda.
Rád jsem si pokecal.
- Já taky. - Jimmy Darmody.
- AI Capone. - Dobře, Ale.
Pane Thompsone, děkuji mnohokrát.
Humři byli výborní. Platil jste. Jsem šťastný člověk.
Až budeme u vás, zaplatíte vy.
Vysolíte pár babek.
Vtip.
- Ještě jednou díky. - Až přijedete do Chicaga,
- postarám se o vás. - Dobře.
Jimmy, nech těch babek.
Byl to vtip. Američani rádi vtipkují.
Myslí na svoji dívku Fanny.
- Zpomal, šampióne. - Kup mi bonbóny.
- Hej! - Ne, zlato!
Pojď sem.
Pojď, Tommy.
- Zůstaň s tátou. - Pojď.
- Necháme se vyfotit. - Dneska se na to necítím.
James Darmody? Madam.
- Správně. - Zvláštní agent Van Alden,
berní úřad.
- Mohu vám pomoci? - Možná.
- Šel byste s námi? - Jimmy.
V pořádku, drahá. Jdi domů.
O co jde?
V pořádku. Uvidíme se doma.
Děkuji, madam.
Kříž za výbornou službu,
bitva o Saint...
- Jak se to vyslovuje? - Mihiel.
Zdá se,
že jste muž na vzestupu.
Vede se mi dobře.
Vysokoškolák... Princeton.
Chvilku.
Jsem v nějakém průšvihu?
Pocit viny?
Proč ambiciózní člověk jako vy
pracuje s lumpem, jako je Thompson?
Tak to není. Pan Thompson podporuje naší komunitu.
To vykládejte někomu jinýmu. Víme o něm i jeho poskocích.
Volební podvody, úplatky...
Nic z toho nás nezajímá.
- A co vás zajímá? - Lihoviny.
Nezákonný dovoz a výroba.
Nechtěl byste pracovat pro úřad?
- Mám špatný nohy. - Co kdybych nesouhlasil?
Máte ženu a dítě.
Je to vážená profese, Jamesi,
možnost kariérního postupu.
Je to boží pronásledování.
Můžu si dát cigaretu?
- Zapal mu. - Jistě.
Chodíte do kostela, že, pane Darmody?
Jasně.
Takže...
Víte, že ano?
Vím co?
- Hyjé, kovboji. - Lucy, nech toho.
No tak, taťko.
- Hyjé, kovboji. - Lucy, přestaň.
- S čím? - S tou kovbojskou blbostí.
- Rozptyluje mě to. - Dobře, Nucky, přidej.
Nucky!
Co je?!
Slyšel jsem křik. Jste v pořádku?
Mohu dál?
- Ne, co chceš? - Máte Steinmana na telefonu.
Kristepane.
- Cože? - No jo!
Vždycky nás vyruší.
Svatá dobroto.
Co?
Křik? My tady šukáme, Eddie!
Šukáme.
- Haló. - Tady Lolly.
Tvůj přítel z New Yorku, ten hráč.
- Právě nás obral o 90 táců. - Cože?
16 hodin a pořád chce pokračovat.
Nemáme tolik peněz.
Hned tam jsem.
- Eddie! - Ja?
- Vzkaž Jimmymu, ať přiveze auto. - Jimmy volal, že je nemocný.
Do hajzlu.
- Lucy, otevři dveře. - Ne!
No tak, zlato. Musím se obléknout.
Ani náhodou!
Jdi si za Eddiem.
Je důležitější než já.
Já...
Není důležitější než ty.
Ale Arnold Rothstein a 90000 dolarů je důležitější.
- Otevři ty zatracený dveře. - Ne!
Proč si nevyrazíš s ním?
Udělej to ty. Bolí mě záda.
Dostaň se tam. Jo, jo!
Lucy, je důležité, aby se Eddie dostal dovnitř.
- Otevřete... - Otevři ty zasraný dveře!
- Kde je? - Jí s tím Italem.
Nechtěl jsem nic říkat, ale podvádí.
Kdyby to byl někdo jiný, tak by skončil v zadní uličce.
- Ale je to on. - Proto jsem volal.
Víte vůbec, co je to spánek?
Kdo by spal, když je tu tolik vzrušení?
Prý jste měl šťastnou ruku.
Štěstí s tím údajně nemá co dělat.
Chce tím říct, že jsem dobrý hráč.
- Slyšel jsem. - Takže?
Proč mě přerušujete?
Tak to není. Jsme malý podnik.
Nemůžeme si dovolit hráče vašeho ražení.
Spokojím se s pohledávkou.
Proč se nepoznáme trochu lépe?
Nelíbí se mi, co slyším.
Neposlouchejte, když se baví dospělí.
- Cože? - Charlie, posaď se.
Charlie... Charlie.
V tento okamžik mi dlužíte...
93 tisíc.
Minus 60 tisíc za dnešní zásilku to dělá 33 tisíc.
Takže můžeš hrát dál.
Nehraju tam, kde nejsem vítaný.
Je mi líto, že to vidíte takhle.
Vyplaťte ho.
Thompson, že?
Prý se znáš s mojí ženou.
- Pardon? - Moje žena.
Margaret... Vezl jsi ji domů.
- Kde jsi sebral ty peníze? - Co je ti po tom?
Ty peníze patří tvojí ženě.
Takže jsi jí to dal ty.
Tady, kreténe. Stejně vyhrávám.
Hej, hej!
Vyhoďte odsud toho hajzla.
Projdeme si pravidla.
Chci čistý zápas. Žádné držení, rány pod pás.
Na povel se roztrhnete. Ťukněte si rukavicemi a začněte,
Dej mu. Vysol mu ji.
Být tebou vsadím na toho malýho.
- Co tu děláš? - Jsem fanoušek.
Co jinýho?
Co víš o té dnešní zásilce pro Rothsteina?
I takový fešák jako já má rád prosté holky.
Nevadí mi prosté holky,
obzvlášť když jsou hloupé. Zbožňuju ty hloupé.
Moje holka je tak hloupá,
že si myslí, že v letním čase má den 25 hodin.
Moje holka je tak hloupá, že si myslí,
že Long Island Sound dělá zvuky.
To je pravda. Díky.
Funguje to lépe než odpoledne. Jste báječné publikum.
Moje holka je tak hloupá,
že si myslela, že ledovec je zvíře.
Moje holka je tak hloupá, že chtěla koupit drogy v drogerii.
- Vyrážíme. - To je pravda.
Chtěli na ni volat policii. A ještě něco o mojí holce,
je tak hloupá, že museli vypálit školu,
aby ji dostali ze druhé třídy.
Pózovala na třídní fotografii a vypadala tak prosťoučce.
Znáte krokodýlí boty?
Šly jí pěkně k pleti!
Vzal jsem ji do zoo.
A ošetřovatel mi poděkoval, že jsem ji vrátil domů.
Ale je to úžasná rodina. Milá holka.
Její otec zemřel na krční potíže...
Pověsili ho.
Chudák její bratr, takový milý chlapec, je ale také pryč.
S dobrým chováním bude venku tak za 10 let.
Pracoval v bance, ale i když vás má šéf rád,
vzorky si domů brát nemůžete.
Ale ne!
To je teď celkem jasný, ne?
Seber jim kvéry.
Jsi mrtvola. Jsi kurva mrtvej!
- Všichni! - Zavři hubu!
Klídek, nenech se vytočit.
Co to bylo?
Co?
Tamto!
Blbej vítr. Uklidni se.
V lese. Za ním!
Vrať se, ty parchante!
No do pr...
Darmody! Jimmy!
- Dostals ho? - Jo.
- Co to do prdele bylo? - Blbí jeleni.
Vlez do auta. Odprejskni!
Dělejte. Mizíme.
Máš k tomu co říct?
Děvko blbá!
Přestaň prosím!
Ráda bych se jednou vdala.
Omlouvám se, ale omluv mě na moment.
- Pořád někomu volá. - Haló.
- To jsem já. - Co?
To jsem já. Máme problém.
Dobře, hned tam jsem.
Pánové, žádná zatčení ani stopy.
- Kolik těl bylo nalezeno? - Nic není potvrzeno.
Až budeme něco vědět, vydáme oficiální zprávu.
Čtyři těla, všude krev.
Jako nějaká popravčí četa.
Po náklaďáku ani stopy?
Ve volebním roce.
- Jdou po tom už federálové? - Ne.
Mají plno práce v pohřebním ústavu.
Cusick dostane mrtvici.
Víš, že si ten imbecil změnil jméne na Doyle?
Neptej se.
Zvláštní je,
že ve stejnou chvíli, kdy federálové dělají šťáru u Mickeyho,
se tohle děje o tři míle dál.
Není to náhoda?
Mám to vyslovit já, nebo ty?
Mohl to zorganizovat přímo Rothstein.
Kdo věděl o té zásilce?
Já, samozřejmě.
Torrio.
Jimmy?
Ten nějak záhadně zmizel.
Dobře, přiveď ho.
Ahoj, Ange. Omlouvám se. Vím, že je pozdě.
Je tady Jimmy?
Neviděla jsem ho už několik hodin.
Myslela jsem, že je v práci.
Nechtěl jsem rušit. Až se vrátí,
vyřiď mu, že ho hledá Nucky.
Začínám mít starosti.
Nejspíš narazil na kámoše z války.
Myslíš, že by to mohlo mít spojitost s těmi lidmi, co ho vyzvedávali?
Co prosím?
Bez komentáře.
Přestaňte volat!
Zatracení novináři.
Jestli chtějí vyjádření, ať zavolají starostovi.
Ani novináři nejsou tak hloupí.
Vydám prohlášení později.
Nechápu to. Nedává to smysl.
- Opravdu? - Ale no tak, Eli... Jimmy?
Prásknul federálům pohřební ústav.
Odlákal je.
A mezitím si odbyl svůj džob.
- Nejde o to jak. Ale proč? - Protože je chamtivej.
A nejspíš taky žárlí. Takoví jsou lidi, Nucky.
Arnold Rothstein.
Je mi líto, ale pan Thompson nemá čas.
Byl by rád, kdybyste se mu ozval.
- Kam jdeš? - Na vzduch.
Pane Thompsone, jdu za vámi.
Mrzí mě to, ale jdu pozdě na schůzku.
Chtěla jsem vám jen předat tohle.
Jsem na cestě do nemocnice.
- Doufám, že nic vážného? - Jedna naše členka...
Paní Schroederová. Utrpěla zranění.
Přišla o dítě.
Co se stalo?
To bohužel nemohu říci.
Komodore?
Pan Nucky vás chce vidět.
Tak ho proboha pošlete dál.
Jste v pěkném průšvihu, pane pokladníku.
Také přeji dobré ráno.
Předpokládám, že ty těla v lese
patří tvým přátelům z New Yorku.
Rothsteinovi lidé.
Nechápu, proč ses do toho zapletl.
Ale chápeš!
Laskavost pro Chicago.
To, plus Rothstein dobře platil.
Dokud vás neoškubal.
Posranej Rothstein.
Od Henryho Forda.
Můj problém trochu přesahuje problematiku světových financí.
Zasraná noc.
Dnes je to sedm let.
Mabel.
Zrovna jsem šel do basy.
Pořád na ni myslím.
Třeba je jí teď lépe.
Federálové budou všude.
Nemůžu dopustit, aby se mi u silnice válely mrtvoly... Škodí to obchodu.
Musíš jim někoho dát.
Aby si někoho zatkli.
Byl to Jimmy.
No, jdi do hajzlu... Tohle?
Nechal mě v tom vykoupat.
Šmejd malej.
To bych do něj neřekl.
Jimmy?
Zasranej Jimmy.
Nucky.
Nucku!
- Vezmu tě zpět. Dám ti práci... - Poslouchej...
...a ty se mi takhle odvděčíš?!
Tohle se nemělo stát, Nucku.
Nezapomeň tohle říct Rothsteinovi, až ti bude řezat koule.
Všechno se to urovná, slibuju.
To jsi tak blbej?
Máš vůbec ponětí, jakej to je průser?
Copak jsem ti neříkal, ať zpomalíš?
Nabízel jsem ti prachy...
Snažil jsem se ti říct, že už nejsem dítě!
A vražda a krádež...
...z tebe udělá chlapa? - Ne.
Jsi chytrej.
Máš budoucnost.
A pořád mám... Oba máme.
To, co jsem dělal ve válce...
Žiješ měsíce v zákopu.
Zabíjení, pach smrti...
Nucky, já nejsem nic jinýho než vrah.
Víš, kolikrát jsem si sáhnul na dno?
Měli mě za hrdinu. Ale bylo mi to jedno.
Jedno.
Teď jsi doma.
- Máš rodinu. - Půjdu do pekla, Nucku.
- Nech toho. - Půjdu.
- Ne. - Je mi 22 let.
Když vidím lidi, jako je Luciano, v parádním obleku a s diamanty...
- Tohle chceš? - Ty přece taky!
Všichni to chtějí.
Já mám aspoň kuráž, abych si to vzal.
Uděláš chybu, když mě podceníš, Jamesi.
Mohl bych tě nechat zabít.
Jo, ale neuděláš to.
Nemůžeš být gangster jen napůl, Nucky.
Už ne.
Pomůžu ti.
Co to do prdele je?
Tvůj podíl za minulou noc.
O nic jsem nežádal.
Ani jsi nemusel.
Pane, půjdete s námi.
Co to děláte?
Zapadni tam!
Je to omyl.
- Máte zboží? - Děláte si srandu?
Šerif Atlantic City potvrdil,
že tělo nalezené v rybářské síti
patří Hansi Schroederovi, který se od včerejška pohřešuje. STOP.
Schroeder, který pracoval jako pomocník v pekárně,
byl hledán ve spojitosti se sobotním masakrem. STOP.
Maestro, tón pro Eddieho.
Tentokrát je to balada.
www.Titulky.com